MISS POTTER
Danske tekster: Maat StayCool
Resynck: Xenzai[NEF]
Der er noget delikat over at skrive det første ord i en historie.
Du kan aldrig helt vide, hvor den vil føre dig hen.
Min førte mig hertil.
Når jeg ser tilbage, har byen og jeg aldrig kunne lide hinanden.
Det forventes at en ugift kvinde, opføre sig på meget bestemt måde.
Hvilket ikke inkludere at rakke rundt fra forlægger til forlægger -
- med skvadrede venner.
Så, hør på mig, du skal ikke være bange.
Og snak ikke for meget.
Venner som, er triste, andre var ikke så intens at møde.
Jeg har solgt af mine tegninger til fødselsdagskort, turistkorte, -
- og så videre de sidste syv år.
Kaniner i jakke med messingknapper.
Hvordan kan De finde på den slags ting?
Jeg finder ikke på dem. De er virkelig. De er mine venner.
Har De baseret dyrenes karakter på deres venner?
Nej, dyrene er mine venner.
Før Peter kanin der var Benjamin kanin, og derefter Sir Isaac salamander.
Jeg har også deres tegninger, hvis I gerne vil se dem.
Det bliver ikke nødvendig. Desværre, Miss Potter.
Det er "Miss" Potter, er det ikke? Ja, selvfølgelig. Dumt af mig.
- Desværre, er marked for børnebøger... - Ja, selvfølgelig. Jeg forstår.
Det var dumt af mig, med ingen erfaring med dette...
F. Warne og Company vil gerne udgive deres lille bog, miss. Potter.
Det er nok bedste ikke at være alt for forhåbningsfuld.
Jeg ved, at Deres bog ikke vil sælge et stort antal af kopier, -
- men jeg tror vi godt kan skabe et lille overskud.
Min kære mr. Warne, men, jeg er glad. Meget glad.
Jeg skal gøre alt hvad der er muligt for at sikre, at De ikke har taget fejl.
Miss Wiggin, jeg tror vi kan gå.
Jeg siger virkelig mange tak. Mr. Warne, for Deres tid.
En fornøjelse. Min bror ved altid hvad han laver.
Åh, jeg er ret nøjeregnende med bogen størrelse og pris, -
- og jeg vil gerne undgå den frygtelig gotisk skrifttype -
- jeres børnebøger plejer at have.
Jeg er sikker på at alt vil blive tilfredsstillede for Dem.
Miss. Potter...
Deres...
Selvfølgelig.
Min mappe.
Kom så med, Peter.
- Sir Isaac, salamanderen! - Du kan ikke vær dit alvor, Fruing.
- Den bog vil ikke sælge ti kopier. - Selvfølgelig ikke!
- Dog faldt tanken mig ind... - Norman!
Vi lovede vores lillebror et projekt.
Hvis han laver noget møg ud af det, og hvad gør det så?
Jeg tror Miss. Potter måske kan vende uheld til held.
Hjem, miss. Potter?
Nej, Saunders. Kør mig igennem parken. Igennem hele parken.
- Hvabehar, miss. Potter? - Kør!
Skridtgang.
Vi gjorde det!
Kunne du høre mit hjerte? Det var som en trommehvirvel.
Der ser du? Vi kan ikke blive der hjemme hele livet.
Vi må præsentere os selv for verden. Og vi må se på det som en eventyr.
Hurtigere, Saunders!
- Hurtigere, Saunders, om jeg må bed! - Nej, miss. Beatrix. Nej!
- Så hurtig som du kan, gamle dreng. - Kom så!
Åh, det må jeg nok sige!
Saunders.
Beatrix, hvor har du været? Den er over fire.
Jeg er ikke et barn. Jeg kan gøre ting uden min mors tilladelse.
Jeg havde selv håbet på at bruge vognen i eftermiddag.
Hvor har du været?
Jeg kørte en tur med mine venner.
- Du har ikke nogen venner. - Jo, mor. Hver gang jeg tegner.
Nogle af dine billeder er ganske pæne, Beatrix, -
- men jeg vil ikke narre dig, som din far gør og kalde dem stor kunst.
Ser du, min ven, når jeg er en kendt forfatter, så får vi at se.
Beatrix, Bertram, tid til at sige godnat.
- Jeg er ikke færdig endnu. - Kom så, skynd dig.
- Bertram. - Sådan! Jeg har ham.
- Bertram, du er barbarisk. - Kom så, også dig.
Skynd dig.
Rolig!
Skynd dig, Rupert! Det er ikke godt at komme for sent til "Hydes".
Ser mor ikke smuk ud, Beatrix?
Sådan et temperament bringer farve i hendes kinder.
Når du bliver større, Beatrix, og skal føre husholdning, -
- planlægge selskabelig kalender og finde sig i en mand -
- som aldrig er blevet præsentere for en kok, dine kinder vil også rødme.
Se bare det bånd.
Det er grimt. Skift hendes tøj til noget mere passende. Og giv den natkjole væk.
Åh, det vil aldrig fungere. Jeg har for mange tommelfingre!
Du er håbløs, Rupert! Vi er så sent på den.
Hvad har du tegnet i dag, Beatrix?
- Benjamin kanin tager sig en lur. - Hans ører bliver bedre og bedre.
Denne skygge her er virkelig god, Beatrix.
Sig godnat nu, børn.
- Godnat, mor. - Godnat, Beatrix.
- Godnat, far. - Godnat, Beatrix.
- Godnat, mor. - Godnat, Bertram.
Godnat, far.
Så, hurtig op af trapperne.
- I må ikke opholde mor og far. - Så de komme mere for sent end de er.
- Åh, børn. - Hvad nu?
På vej hjem, kom jeg til at gå forbi Piccadilly.
Og hvad tror I der hoppede i min lomme?
Noget meget specielt til den unge entomolog.
Og noget meget passende til den unge dame, -
- som meget snart bliver voksen til at drive et fint hjem, ligesom sin moder.
- Vi vil åbne dem ovenpå. Kom så. - Mange tak, far.
- Kom så.
- Sent, sent, sent! - Vi er ikke sent på den.
Vi bliver aldrig invitere af Hydes' igen.
For Gud skyld, Helen, det er kultiveret at komme for sent.
Kom så ind i vognen.
Det er uhøflig at komme for sent, Dette er sent, sent.
Okay børn lille, en historie og så i seng.
Jeg vil ha' at Beatrix fortæller en. Hendes er morsomme.
Ja de er, og jeg ved præcis, hvad den vil handle om.
Tom Thumb og Hunker Munker.
Netop. Tom, Hunker, er du klar til at spille med i en historie?
Åh, ja. Vi er excellente skuespiller.
Ja, det får vi jo at set. Det bliver din prøve.
Derover.
Der var engang, to excellente husbestyrerinder, Lucinda og Jane, -
- som købte noget skinnende nyt porcelæn som de dækkede op -
- på deres perfekte indrettet spisebord. Derefter bestemte de sig at gå en tur.
Pludselig, kom der en forfærdig larm fra køkkenet.
Tom Thumb og Hunker Munker listede sig ud.
De to mus så at spisebordet var dækket op til middag.
Tom Thumb sprang op og tog en stor bid -
- fra den første tallerken, og brækkede sin tand.
- Venter vi nogen? - Det er min forlægger.
Det er ikke et selskabelig besøg. Faktisk, frygter jeg det snarere.
Jeg vil ønske, at du ikke inviterede erhvervsfolk ind i det her hus.
De bringer støv med sig.
Næste gang skal jeg tage hen på deres kontor.
Mr. Norman Warne.
Miss. Potter.
Jeg håber De vil tilgive, at jeg træder ind i Deres daglige rutine.
- Jeg havde forventet en af... - Åh, ja, jeg er Harold og Fruings bror.
Jeg er for nylig, gået ind i firmaet og de har givet mig -
- den store ære at anvise Deres bog til mig.
Mange tak. Det var meget venlig af Dem at invitere mig til...
- Te. Ja, meget gerne. Ja, tak. Lemon.
Mange tak.
Overordentlig!
Sjovt!
Yndig og magisk og så smukke tegninger. Jeg er fuldstændig målløs.
Måske skal vi tale om vores forretninger, mr. Warne.
Jeg vil lægge Deres tegninger til side med stor modvilje.
Deres brors brev kom med to forslag, som jeg finder helt uacceptabel.
Det første, de vil have at tegningerne skal være i farver.
Jeg gjorde opmærksom på at de skal være i sort og hvid.
Men Peter Kanins blå jakke og de røde radiser.
De vil vel have, at Deres fortryllende tegninger fremstilles som de er?
Selvfølgelig vil jeg foretrække farver, men farver vil få bogen til at koste -
- langt mere end en lille radise kan give. Jeg står fast.
Hvilken føre os til Deres brors anden forsag.
De ønsker at reducere antal af tegninger til næsten en tredjedel.
Det er totalt uacceptabel.
Lad mig forklare. Idéen med at reducere antallet -
- af tegninger var ikke min bror, men min alene.
Hvis vi kan reducere antallet til præcis 31, -
- så kan illustrationerne til hele bogen blive trykt -
- på en enkelt ark papir ved brug af hvad vi kalder tre-farve processen, -
- efter Deres ønske, og til en relativt lavt pris. Ja?
Jeg har givet Deres bog meget opmærksomhed.
Jeg vil have den til at se farvestrålende ud på hylden -
- så den skiller sig ud fra en almindelig bog.
De har givet den nogle overvejelser.
Hvilken andre bøger har De kontrolleret, mr. Warne?
- Personligt? - Ja.
Det her vil være min første.
Miss. Potter, jeg har for nylig informeret mine brødre og min mor -
- at jeg ikke længer er tilfreds med at blive der hjemme og lege barnepige -
- bare fordi jeg er den yngste søn.
Jeg vil have et anstændig job, arbejde for familiefirmaet -
- og de har overdraget Dem til mig.
Gør det tingene mere klart?
Med andre ord, De har ingen erfaring under alle omstændigheder, -
- men fordi De har være utålelig, forlangte De en chance, så de pakkede Dem på mig.
Miss. Potter, jeg ved nøjagtig hvad mine brødre har i sinde, -
- at give mig Deres, Deres "kaninbog", som de kalder den, -
- men jeg finder Deres bog meget fortryllende, yndig, -
- og hvis de agter at pakke mig af, som De siger, så skal vi vise dem.
Vi skal give dem en kaninbog der bliver kendt, -
- lavet i farver blandet til Deres tilfredsstillelse -
- for øjnene af Dem i trykmaskinen.
Ved trykmaskinen?
Åh, det ville jeg aldrig kunne.
Jeg vil selv eskortere Dem derhen.
Hvis De vil gøre mig den ære.
Nu har jeg hørt det med.
Selvfølgelig vil jeg tage med. Jeg er en voksen kvinde.
Miss. Wiggin vil være der.
Jeg ser absolut ingen grund til at en kunstner ikke kan besøge hendes trykker.
Udmærket, miss. Potter.
Mange tak.
Jeg skal sørge for alle forberedelserne og jeg vil på en enhver måde, -
- min kære lady, være til Deres tjeneste.
De og kaninerne, er ekstraordinær. Undskyld mig.
Johnson, kom og hent smykkerne, vil du?
- Rolig, rolig. Sæt den der. - Jeg skal nok være forsigtig, frue.
En, to, tre... ti.
Da jeg var ti, plagede min mor far om at tilbringe sommeren -
- i Lake District, som andre fashionabel familier gjorde.
Som et dyr løsladt fra dens bur, Jeg følte mig fortryllet.
Pas på din kjole. Kom her!
Skoven er fuld af alfer og små mennesker, der ser børn som gør deres tøj snavset.
Og når de finder dem, sender de et udyr om natten, -
- med skarpe tænder og en appetit efter ungt kød.
- Jeg kommer og tager dig, Bea! - Nej!
Ja!
Bertram. Bertram!
Nej! De er bondes børn. Deres hænder. Bakterier. Kom så.
Bertram! Bertram!
Fang ham, Bea!
Der er han!
Åh, Ja!
Væk med dig!
Der!
Der er han.
Jeg tror ikke, at en gang prygl vil være nødvendig.
Jeg lader bare vinduet, i børneværelset stå åben i nat.
Udyret vil tage sig af resten.
Nej! Jeg skal nok holde mig ren!
Bertram.
Helt ærligt, Beatrix, hvilken ung mand vil nogensinde giftes med en pige -
- der har ansigtet fuld af mudder?
- Jeg skal ikke giftes. - Selvfølgelig skal du giftes.
Alle piger bliver gift. Jeg gjorde. Din bedstemor gjorde.
Selv Fiona vil blive det en dag.
- Jeg skal ikke. Jeg vil tegne. - Åh, disse tåbelige tegninger.
Så hvem vil elske dig?
Min kunst og mine dyr. Jeg har ikke brug for mere kærlighed end det.
Måske som 11-årige, men lad os se om du føler det samme, når du er 18 år.
Jeg tegnede Mama, da vi første gang mødtes og hun giftede sig med mig.
Og, Fiona, kan mudder ikke vaskes af?
Bertram, kom med.
Dø, din lille djævel!
Selv "Prince Charming" kunne ikke modstå sådan en lille sød pige.
Ikke når han møder min bror, "Vlad The Impaler." (Dracula)
- Jeg fik dig! - Sengetid min unge bandit.
Nå, skal jeg lade et vindue være åben eller...
Nej! Jeg kan ikke lide udyret.
Det er velkendt, at udyret aldrig har ædt et barn når han er puttet i sin seng.
Alfer har været i det nordlige af landet -
- i hundredvis af år og har haft mange eventyr.
Jeg har fortalt jer om det forvandlet barn?
Nej.
Jo, mange gange.
Jeg vil gerne høre det.
Åh værsgo, Fiona. Jeg fortæller mig selv en historie.
Ok.
Der var engang, en konge og en dronning.
"Der var engang, fire små kaniner."
"Deres navne var... Flopsy, Mopsy...
...Silkehale og Peter.
"Nå, min kære, sagde gamle mrs. kanin en morgen, -
- du må gå ind på markerne eller nedad vejen, -
- men gå ikke ind i mr. McGregors have."
"Hvorfor ikke , mor?"
"Fordi din far kom ud for en ulykke derinde."
"Han endte i en af mrs. McGregors tærter."
"Peter, som var meget uartig, løb straks hen til mr. McGregors have -
- og klemte sig ind under havelågen."
Jeg kan li' det.
"Men på den anden side af vækstbænken med agurker, -
- hvem mon han stødte ind i, mr. McGregor!"
"Peter var åndeløs og rystede af skræk, -
- og han havde ikke den mindste idé, om hvilken vej han skulle gå."
- Det er for grumset, faktisk. - En gang til, mr. Mortimer.
"Mr. McGregor fik øje på ham ved hjørnet, men Peter var ligeglad."
"Han smuttede ind under lågen, og kom endelig i sikkerhed i skoven."
Ikke helt rigtig. Se her? Det er stadig en lille smule...
"Da Peter kom hjem lagde hans mor ham i seng med en spiseskefuld kamillete."
"Mens Flopsy, Mopsy og Silkehale derimod fik brød, mælk og brombær til aftensmad."
Denne bog, har ændret nogle ting for mig, mr. Warne.
Hvordan det?
Jo...
For det første, har den givet mig en chance til at bevise over for min mor -
- at en ugift kvinde på 32 kan gøre mere end at deltage i te selskaber -
- og smiler ved kedelig samtaler. - Ja, helt sikkert.
Min familie har heller aldrig ønsket, at jeg gik ind i forlagsbranchen.
Vi er et temmelig godt team, synes De ikke?
Forudsat, selvfølgelig, at vi beviser, at de tog fejl.
Mor, det er miss. Potter.
Endelig, kan vi stakkels glemte folk i Bedford Square få del af Normans affekt.
Mrs. Warne, det er så venlig af Dem, at invitere mig.
Sludder. Det var en desperat kvindes handling som var begyndt -
- at glemme hvordan hendes søn så ud.
Mor! Og det er min søstre, Amelia.
Goddag.
Norman lovet os et kig på Peter Kanin, miss. Potter.
Vi finder det aldeles charmerende. Så vi lokkede, -
- og ubetinget insisterede på at Norman ville tage Dem med hjem til te.
Jeg har besluttet, at Dem og jeg skal være venner.
Har De?
Jo, Norman fortæller mig, at De er ugift, som jeg er, -
- og at De ikke er ulykkelig over det.
Og jeg kan næsten ikke fortælle, hvor meget det betyder.
Hvorfor kan du ikke tale om vejret som andre piger?
Se, alle de andre ugifte døtre i vores kreds, -
- og tro mig, der er mange der sidder rundt omkring -
- sludder og bryder i ukontrollabel gråd.
Men De har gjorde noget. De har skrevet en bog.
Jeg advare Dem, jeg er parat til synes meget om Dem.
Jamen, i så fald, vil jeg også kunne lide Dem, miss. Warne.
Kald mig, Millie, og det er også slut med "miss. Potter", er jeg bange for.
Absolut. Beatrix, ved alle midler.
Endelig, teen! Jeg begyndte at føle mig dårlig med al det gemytlighed.
Åh, lad os få teen ude i haven, mor.
Det er så smuk en dag at det er synd ikke at dele den med blomsterne.
Jeg elsker også haven. Mor misbilliger den, -
- men jeg kan ikke gør for det. Jeg elsker blomster.
Det er derfor du har hænder som en grønthandler.
Nej, jeg har ikke!
Gudskelov at Norman sommetider læse for mig.
Hvis jeg var afhængig af venskab fra dig, vil jeg dø af ensomhed.
Min mors smag med bøger, miss. Potter, jeg er bange for køre på det...
- ...melodramatisk. - Åh, pjat.
Jeg elsker gode engelske biografier og det ved du godt.
Jeg hader dumme romancer, som dem dine brødre udgiver.
Mine brødre og jeg, mor. Jeg er også en del af firmaet, at du ved det.
En sød og naturlig dreng som dig, behøver ikke at arbejde.
Dine brødre sørger helt og holden for os alle, og jeg har brug for dit smil her.
Men ingen lytter til en sær gammel dame i en rullestol.
Vel gør de så, mor.
Min mor er nok sær, miss. Potter, men hun har øje for smukke ting.
Hun er fascineret af Deres tegninger.
Aldeles unikt.
Når jeg ser noget usædvanlig, er jeg ikke tilfreds med bare at se på det.
Jeg må indfange det.
Sidste sommer, på gårdspladsen, tegnede jeg noget der var smuk i solen, -
- og pludselig, indså jeg, at jeg tegnede grisenes trug.
Og jeg måtte le af mig selv.
Jeg begynder at fryser lidt, Norman. Vil du hjælpe mig indenfor?
- Selvfølgelig. - Undskyld mig.
Det var en fornøjelse, at møde Dem, miss. Potter.
Og Dem.
Bliv her endelig, og lære Millie hvordan man opføre sig.
Jeg tror det betyder, at hun kan lide dig.
Sagde hun, at hun kunne li' at tegne svine truget?
Ja det gjorde hun, mor. Ja hun gjorde.
På onsdag tror jeg at, du skal hænge kniplings gardinerne op ovenpå.
Så det mindst af alt ligner sommer, selv om det ikke føles som om det er.
Åh, Beatrix. Hvad er det for en plet, på din bluse?
Jane siger, at hun ikke kan få den af, og at hun har prøvet alt.
- Åh, det er tryksværte. - Tryksværte?
Jeg må have strejfet imod noget ved bogtrykkeren.
Jane, jeg er meget ked af, at det har givet dig mere arbejde.
Jane, fjern denne bluse. Giv den til de fattige.
Denne opførsel viser skødeløshed hvad angår din fars penge.
En dag, vil jeg tjene nok penge til at købe mit egen tøj.
Jeg er for gammel til at leve af gavmildhed fra min far.
Du for gammel til at bruge tid på en mand der tager dig med til bogtrykkeren.
Din far ville ikke have bifaldet det, og det vil jeg heller ikke.
Mr. Warne udgiver min bog.
Åh, den bog! Jeg kan knap nok vente indtil den er færdig og glemt.
Jeg kan ikke forstå dig, Beatrix.
Din far og jeg har introducere dig for så mange passende unge mænd -
- af din klasser, mænd med formue, og familier af højeste standard.
Åh, ja, som den charmerende fyr, Lionel Stokely.
Lionel er på dette punkt favoriseret af hans onkel, jarlen, -
- som vi besøger hver sommer på Stokely Court.
Og jeg beklager meget, at jeg ikke accepterede Harry Haddon-Bell.
Harrys oldefar gik på Sandhurst. Harrys bedstefar gik på Sandhurst.
- Harrys far gik på Sandhurst. - Og jeg gik også på Sandhurst.
Far, jeg og skovløberen tager tit ud og ride om morgen...
Ashton en førsteklasses skøtte.
Men nej, du er bare en genstridig pigebarn.
Mr. Warne spørger efter Dem ved døren, miss.
- Mr. Warne? Han er ikke ventet. - Uanmeldt. Perfekt!
Kom her.
To blev solgt, imens vi var ved boghandleren. Det giver 40 om ugen.
Som er 160 om måneden. Jeg prøver at huske tolvtabellen.
1.920 om året.
- Jeg kan ikke få vejret. - Og det er kun en butik.
Min kære miss. Potter, De er en kunster.
Vi har udrettet, hvad vi ville. Vi har frembragt en bog.
Ja.
Hvad er der galt?
En mørk sky har lige passeret Deres ansigt.
De har været meget generøs med Deres tid, mr. Warne.
Vist mig ting, jeg aldrig ville have set. Trykkerier!
- Jeg vil savne Deres selskab. - Skiller De, Dem af med mit selskab?
Det slår mig bare at boger er ude og vores forbindelse er slut.
Miss. Potter.
Jeg havde håbet, at De måske havde andre historier.
Virkelig?
Ved De, at jeg for nylig mindes en, jeg troede, at jeg havde glemt.
Om en and...
- ...en meget dum and. - Baseret på en af Deres venner?
Baseret på mig selv, vil jeg tro. En historie jeg engang fortalte en ven.
Min families sommer i Lake District, og der var nogen der...
...bondes søn, som altid var interesseret i mine historier.
Miss. Beatrix. Står du og lure?
Ikke den slags, Willie Heelis. Nej, jeg tegnene i min skitsebog.
Ikke dårlig, miss. Beatrix.
- Har du nogle historier med dyr i dag? - Nej det har jeg ikke. Intet nyt.
Det er Julie. Hun har ikke en historie endnu. Ikke en rigtig en.
- Julie And? - Julie Rapand.
Og den dummest and verden nogensinde har set.
Hun leder efter et sikker sted til at lægge sine æg -
- og møder en charmerende herre med en lang busket hale og meget skarpe tænder.
Netop.
Herren tilbyder hende hans skur og Julie bliver overrasket over at finde -
- at der er så mange fjer i den.
Men så, som jeg fortalte dig, er hun en meget dum and.
Jeg kan li' den.
Jeg elsker at male et hver skue i denne dal, -
- men jeg er ikke så god til landskaber.
Vent ikke for længe, så vil der ikke være noget at male, miss. Beatrix.
- Virkelig, det er jo latterlig. - Nej, jeg mener det.
De største landbrug er blevet delt op i små jord stykke og solgt fra.
Ser du... du kan ikke stå i vejen for udviklingen.
Som de siger.
- Jeg siger, at smukke ord skal sikres. - Det ved jeg, at du vil, Willie.
Ingen er uenig i det med dig.
Jamen, så ses vi en anden gang.
Måske ikke, miss. Beatrix. Jeg rejser til Manchester i næste uge.
For at studier jura?
Ja, absolut. Jeg må dygtig gøre mig selv på en eller anden måde.
- Held og lykke. - Send mig nogle tegninger.
Det skal jeg nok.
Han opmuntrede mig til at tage min skrivning alvorligt.
Vi må starte på den nye historie med det sammen.
- Julie Rapand. Jeg tror at folk ville kunne li' den, -
- og Tom Thumb og Hunker Munker. Hvad synes De?
Jo, hvis De... hvis de synes.
Deres bog er blevet en meget vigtig del af mit liv.
De er blevet en meget vigtigt del af mit liv.
Og De i mit, mr. Warne.
- Og vi må gøre det igen og igen. - Og igen!
Jeg lover Dem, at jeg har i sinde at blive en pestilens.
Hvornår bestemte du dig, for ikke at blive gift?
Lige før min 20 års fødselsdag.
Mor kom ind på mit værelse og bekendtgjorde at Lionel Stokely -
- havde giftede sig med Gwendolyn Alcott og de skulle bo på Stokely Court, -
- som Lionel lige havde arvet fra jarlen.
Og jeg vidste derfor, at hun ikke ville komme med flere bejler -
- og at jeg aldrig vil blive gift.
Og det chokerede mig.
Men jeg følte mig lettet.
Og det chokerede mig.
Så jeg gik ind i haven og fylde en hel notesbog med skitser.
Mænd er kedelig.
De kan kun bruges til to ting i livet, økonomisk støtte og formering.
Millie! Du siger skammelig ting!
- Åh, men prisen. - Hvilken pris?
En huslig slave. Fødsler. Forfærdeligt.
Nej, ugifte kvinder får et bedre liv. Jeg sværger på at det er sandt.
Ingen hus at føre, ingen børn og mand der kræver hele tiden.
Så længe man er heldig i livet, til at have en god veninde.
Jeg er så glad over at Norman fandt dig, Beatrix.
Jeg har savnet noget, jeg ikke engang vidste.
Kære miss. Potter, jeg er omgivet af stor glæde -
- over det sidste, hvad jeg håber vil blive en lang række af fortællinger.
Deres gode ven, Norman Warne.
Mr. Warne.
Har De og Millie lyst til at komme med til julefest?
Mine forældre holder et hver eneste år, -
- og jeg tænkte, at det er på højtid, at jeg invitere nogen.
Ja, det vil vi med glæde. Endog med begejstring.
Være rolig, lille djævel!
Peter, du er en uartig dreng!
Se bare hvordan du sidder.
Det var bedre. Mere af det og jeg maler dig over.
Din far er kommet hjem.
Far, hvordan er din dag gået i klubben?
Interessant, som altid.
Rupert, vi har hvis et problem. Vi har brug for din beslutsomhed.
Jeg vil invitere Norman Warne og hans søstre til vores julefest.
Med Lady Armitage? Med Sir Nigel og Sybil?
En håndværker, Rupert! Hvordan vil nogen få det sjovt?
Han er en gentleman, som udgiver mine bøger, far.
- Rupert. - Jeg har noget her, Beatrix.
Jeg var inde i Hatchards boghandel og jeg købte dette med rede penge.
Hugh Whitteford udfordrede mig i klubben og snakkede løs i timevis.
Du kender gamle Hugh, dobbelthage.
Konen købte tre af dine pigebøger til hendes barnebarn.
Sende flere af sted med skib til en ven i Bombay.
Snart, fortæller hele klubben mig om de køb, de har gjort af vores datters værk.
Så jeg synes det var på tide, at jeg købte en.
Så jeg tog straks hen til Hatchards, lagde min shilling på disken.
- Jeg ville have give dig en. - Jeg ville købe en som alle andre.
Se du, jeg skylder dig en undskyldning, Beatrix.
Da du viste mig dine bøger, alt hvad jeg så var min lille pige -
- som kom med pæne tegninger jeg skulle kommentere.
Du er ikke en lille pige mere. Du er en kunstner.
En ægte kunstner.
Jeg ville have været stolt over at bruge det ord om mig selv, -
- og nu, er jeg stolt over dig, Beatrix.
Mange tak, far.
Så jeg ser ingen grund til hvorfor vi ikke kan lave et lille social forsøg -
- og byde den herre der er ansvarlig for denne velsignelse ind i vores hjem.
Mange tak, far.
Mange tak.
Jeg tror det vil være godt for os alle.
Glædelig jul, Rupert.
Glenys, servere ikke punch med brandy til Sir Nigel medmindre han kræver det.
Og efter middagen, vil han have portvin.
Giv mig et lille vink, efter han har fået fire glas.
Huset skinner, min kære. Du har gjorde det igen.
- Godaften, sir. - Godaften.
- Mr. Warne, Millie, - Hvor vidunderlig!
Mange tak, Jane.
Mange tak. Mange tak.
Mor, far, jeg vil gerne præsenterer jer for miss. Amelia og mr. Norman Warne.
Hvor charmerede af jer at være så punktlig!
Gå nu, det kan ikke skade.
Jeg tror Wiggin er under streng ordre til aldrig at vige fra vores side.
Hvor festlig!
Hvilken gnistrede konversation.
Åh, også min! Vejret i Amsterdam i juli.
Kan jeg byde De damer på kaffe efter middagen?
Nogle af herrerne vil gerne spille et slag kort, men mangle en fjerdemand.
De skulle vel ikke spille whist, mr. Warne?
Jeg er bange for, at jeg aldrig har haft evner til kortspil.
- Åh, det er en skam. - Jeg kan spille.
Makkeren er Sir Nigel, miss. Warne.
Sir Nigel tager hans whist meget seriøs.
Jeg spille temmelig godt, faktisk.
Gør De, Millie?
Jeg er sikker på, at I to har meget at snakke om uden mig, -
- og vis de kan spille uden en fjerdemand...
Kom med, miss. Warne.
Sang i musikværelset, min kære.
- Måske kan jeg vise Dem, Deres julegave. - Ja gerne.
Den er ovenpå.
Jeg vil komme med kaffen.
- Mrs. Wiggin. - Miss.
Miss. Wiggin. Jeg har taget den frihed, at komme lidt brandy i vores kaffe.
Det er trods alt jul.
Er det her De maler, miss. Potter?
Ja, og det er her vi skal finde Deres julegave.
Åh, min Gud!
Jeg tror, på nær Bertram og far, er De den første mand der har sat sin fod her.
- Vil De have, at jeg skal gå? - Nej, nej, nej. Wiggin er der.
Hvis dette er det bedste jeg kan gøre for at lave skandale i min aldre, -
- er jeg næppe værdig mit renommé som kreativ.
Her.
Min Gud, hvor er det smukt!
Er det den nye historie?
Miss Potter, er det den nye historie?
- Er det? - Min mund er lukket.
Kom her over.
Det er Julie Rapand.
Det er den første tegning jeg lavede af Julie. Jeg var otte, vil jeg tro.
Julie, stop det!
Stop hvad?
Bare noget tåbeligt.
- Og hvad er det? - Åh, det er en spilledåse.
Min far gav mig den til min seks års fødselsdag.
- Han har selv malet den. - Så Deres far er også kunstner?
Nej. Han har altid gerne ville være kunstner, men familien var imod.
Så, han slog sig på jura.
Det sjove er at jeg aldrig har hørt ham diskutere en sag.
Han tager hen på hans klub hver eneste dag, og aldrig på hans kontor.
Så, jeg ved ikke rigtigt, hvad han virkelig laver.
- Men dog! - Åh, Wiggin kan fejle.
Jeg er bange for, miss. Potter, at Deres omdømme nu officielt er svække.
"Let me teach you how to dance." Danser De, miss. Potter?
Nej, ikke så godt.
Jeg laver et forfærdelig kludder med det, men ordene er meget søde.
Kender De ordene? Vil De synge ordene?
Jo, øh...
Lad mig lære Dem at danse
Lad mig føre Dem ud på gulvet
Bare placere Deres hånd i min
Og tænkt ikke på mere
Lad musikken sprede sin fortryllelse
Giv atmosfæren en chance
Bare lad mig føre
Lad mig lære Dem at danse.
Miss. Potter.
Jeg ved, at De har besluttet ikke at blive gift.
Jeg har heller ikke troet på, at jeg skulle giftes, -
- men der er sket noget som har fået mig til at skifte mening.
Nej, lad mig forsætte, for hvis jeg ikke fortæller -
- hvad jeg har at sige nu, frygter jeg, at det ikke sker.
Miss. Potter... jeg vil gerne have, at De overvejer...
Mr. Warne.
...vil gør mig den ære, og jeg forventer ikke et svar her og nu.
Beatrix?
Jeg viser bare mr. Warne, hans julegave.
Jeg er en fejlfri dannet, ugift dame, mor.
Jeg er ikke begyndt at invitere mænd op på mit værelse. Mr. Warne?
Wiggin!
Hvad er det for et billedet, Beatrix?
Jeg har skrevet og tegnet en lille børnebog, som er blevet udgivet.
Manden der har udgivet den er her. Mr. Norman Warne.
Jeg takker ham for hans assistance og generøse...
Jo... jeg er... Jeg er ved at skrive en julehistorie til ham.
- Kan vi høre den? - Den er ikke færdig, så...
Åh, kom nu.
Jeg vil tro, før vi går hver til sit i aften...
I kan få et glimt af det ufærdige eventyr om:
"Kaninernes julefest".
"En juleaften dækket af meget sne, var en ung kanin og -
- hans frygtindgydende ældre brødre og en meget modig søstre -
- taget ud på en rejse, som de gør hver eneste år -
- for at fejre den med deres venner.
Kaniner er i høj grad selskabelig dyr, og sagnet siger, -
- at hvor end de befinder sig juleaften, finder de hinanden og holder en stor fest!"
Jeg ved, at sådan et sagn eksistere, fordi jeg fandt på den.
"Kaninerne vandrede igennem skoven til den velindrettet -
- hule af deres slægtninge hvor varmen fra ildstedet ventede på dem.
De tager deres rimfrossen jakke af og festen begynder!
Jeg ved at på denne nat, vil de æde og snakke, -
- danse, le og riste æbler over ilden!"
Men jeg er ikke sikker på hvordan historien ender, -
- fordi jeg ikke har skrevet denne del endnu.
Men, under alle omstændigheder, skal mr. Warne læse det først, -
- eftersom han er min strikse censor, og, ja, det er hans gave.
Glædelig jul, mr. Warne.
Mange tak, miss. Potter. Det er så smukt.
Der vil ikke være nogen problemer med gaver til børnebørnene næste år, -
- vil jeg tro. - Du må være meget stolt, Helen.
Det er bare en børnehistorie.
Fremragende!
- Kan jeg tale med dig? - Selvfølgelig.
- Hvad er der? Er der noget galt? - Nej. Som min fortrolige veninde.
Har du noget, at betro til mig? Hvor herligt!
Din bror har friet til mig...
...og jeg føler det så ulogisk, at jeg måske siger, "ja".
Jeg vil have din billigelse.
Min billigelse?
Beatrix, være ikke et fjols.
Gift dig med ham.
I morgen. Vent ikke. Hvordan kan du tøve?
- Du er ikke oprørt? - Hvorfor skulle jeg være det?
Jo, med både Norman og jeg. Vil du blive ensom.
Du har en chance for at blive lykkelig, og du er bekymret over mig?
Jeg ville ikke været bekymret over dig, hvis du... hvis nogen kom forbi -
- som elskede mig og som jeg elskede, ville jeg ryste min mor.
- Elsker du Norman? - Ja.
Så gift dig med ham. Du kan lige vove på at gøre andet.
Men hvad med alt det om, at det er Guds lykke at være alene?
Tom snak.
Hvad ellers skal en kvinde der er alene sige?
Du har en chance for at blive elsket. Så slå til.
Og lad mig være lykkelig, over at vide at to mennesker, som jeg elsker er lykkelig.
Det er den største bekymring du nogensinde skal have over mig.
Nå der er du, Beatrix! Gæsterne.
Ja, mor.
Millie...
Af sted med dig.
Hvad forgår der her i aften?
Hvorfor føler jeg mig som en fremmed i mit egen hjem?
De har en begavet datter, Rupert. De må være meget stolt.
- Over Beatrix? Ja, vi er. - At tegne og skrive på den måde!
Beatrix burde møde min niece, Anne. Hun laver krukker.
- Keramik, Nigel. - Det ligner krukker for mig.
Hvad angår Dem, madam, jeg foreslår, at De begynder at strikke.
Glædelig jul.
Hvad handler det om?
Sir Nigel var imod den måde, jeg spillede whist på. Jeg vandt to Guineas fra ham.
Mr. Warne!
- Deres maleri. - Åh, ja. Min julegave.
Ja.
- Farvel, mr. Warne. - Farvel, mr. Warne.
Sir?
Jeg har en aftale med mr. Rupert Potter i Eagleton Room.
- Han venter Dem, sir. - Mange tak.
Kom nu, Norman, det er kun hendes far.
Kom ind.
Tusind tak, mr. Potter, for at De har tid i Deres meget travle hverdag.
Farvel, mr. Warne.
Hvis du ikke vil acceptere vores råd i denne afgørelse, så må vi påtvinge det.
Du må respektere vores erfaring og vores meninger, Beatrix.
Gå derover!
Jeg sagde, at jeg vil gør det.
Norman Warne er håndværker, Beatrix. Ingen Potter skal gifte sig ind i det, -
- og dermed basta! - Og hvad er vi?
Fars penge kommer fra bedstefars bogtrykkerkunst i Lancashire.
En håndværker, mor.
Og hvis bedstefar ikke havde opstillet til parlamentet, -
- vil vi stadig leve i skyggen af hans fabrik.
Din arv kom fra bedstefars bomuldshandel.
Hvornår er vi blevet så stor på den.
Vi er opkomlinger, mor. Sociale stræber.
Din far og jeg vil ikke tillade dette ægteskab, det er for dit egen bedste, -
- og der er ingen grund til at blive krænket!
Det er ikke en krænkelse! Det er sandhed!
Vores liv er fordringsfuld og social aspiration.
Sir det er Lady dit og da!
Norman Warne er en gentleman med komfortabel midler, -
- og ikke en der er under os, og jeg agter, at gifte mig med ham.
Ikke hvis du forventer, at få en penny af din arv!
Du gjorde ikke Bertram arveløs for stikke af med vin grossererens datter.
Heldigvis, er jeg en publiceret forfatter. Jeg har mine egne midler.
Der er ikke mere at diskutere.
Kom ind, far.
Hvorfor er det altid efter en svær situation, at hun sender dig?
Mor har ikke sendt mig.
Jeg kan ikke li' anspændthed i mit hjem. Jeg vil havde løst denne sag.
Jamen, det kan du ikke. Jeg har bestemt mig.
Din mor ønsker det bedste for dig, som jeg gør, Beatrix.
Et impulsive og upassende ægteskab er noget du vil komme til at fortryde.
Du vil ikke tillade, at jeg gifter mig og rejser.
Med Bertram som er flyttet, hvem skal så tage sig af dig?
Du tror vel ikke, at vi vil forhindre, at du bliver lykkelig -
- fordi vi bare har brug for en barnepige?
Det er en kniv i mit hjerte.
Jamen, hvad er det så, for jeg kan ikke forstå det.
Du kan ikke gøre os til skurk, Beatrix.
Din mor disket op med utallige bejler. De var alle acceptabel.
- Du afviste dem alle. - Det ved jeg, far.
Jeg ønskede ikke at blive en dum kvinde gift med en mand bare -
- fordi han var acceptabel, eller rig nok til at tage sig af mig.
Men betyder det, at jeg aldrig må blive elsket?
Far?
Wiggin, vent her, tak.
Jeg vil gerne forhøre mig om min fortjeneste, mr. Copperthwaite.
Og hvorvidt jeg på et eller andet stadium, har råd til egen hus på landet.
De har nok til at købe en ejendom. Adskillig ejendomme, og et hus i byen.
De er en ret velhavende kvinde, miss. Potter.
Er jeg virkelig?
Ja, indtægten er blevet temmelig regulær.
Hvis Deres formue forsætter med at vokse, vil De ikke få finansiel problemer -
- resten af Deres liv.
Fantastisk.
Beatrix.
Beatrix, kom og sæt dig ved os.
- Det vil jeg helst ikke far. - Vi vil gerne diskutere noget.
Et forslag.
Og for himmelens skyld, Beatrix. Lad tjenestepigen tage sig af opvasken.
- Te? - Nej, tak.
Vås. Du drikker altid te.
I modsætning til hvad du tror og hvad du har så lidenskabelig udtryk, -
- vil din mor og jeg have, at du er lykkelig.
Vi tvivler simpelt hen på at dette ægteskab vil være godt.
Helen, lad vær. Sit ned, Beatrix.
Hvad vi ikke ønsker for dig er at kaste sig ind i noget -
- som du måske senere ønsker at tage op til overvejelse.
Jeg ønsker ikke at overveje noget.
- Vi er ikke overbevist. - Helen, please.
Vi er ikke overbevist. Dog, har vi heller ikke et hjerte af sten.
Så derfor, er her hvad vi forslår.
Du må sige ja til mr. Warne, -
- men det må forblive en hemmelighed selv over for hans egen familie.
Denne sommer vil du, mor og jeg, tage ud til Lake District, som vi plejer.
Og ved slutningen af denne sommer, hvis du stadig ønsker at forsætte, -
- så vil vi bekendtgøre din forlovelse -
- og du kan gifte dig med vores velsignelse og kærlighed.
Hvorfor må ingen vide det?
Så der ikke bliver nogen offentlig skandale, når du skifter mening...
- HVIS, du skifter mening. - Hvis.
Hør, Beatrix, hvis du holder så meget af denne mand, som du siger, -
- så vil gløden stadig være der om et par måneder.
Hvis din mor og jeg har ret, og denne følelse aftager med tiden, -
- så vil vi have beskyttet dig imod ydmygelse og ulykke.
- Den vil ikke aftage. - Beatrix, hør på mig.
En kvinde på din alder må tænke sig om...
Mor, det eneste der er sandt om min alder, er at min alder, -
- betyder noget hver eneste dag.
Meget vel, mor og far, jeg acceptere jeres betingelser.
Norman og jeg besluttet at vente under alle omstændigheder.
Men har lagt planer.
Der vil blive afholdt bryllup i dette hus til oktober.
De er smukke.
Hvilken vogn, Rupert?
Saunders?
Fire vogne længer nede. Denne vej.
Nå...
- Det er Potters' til Windermere. - Det er i orden, sir.
Her og disse to.
Beatrix!
Mr. Warne!
Åh, undskyld.
- Miss. Potter! - Mr. Warne!
Jeg ved at være bange for, at De ikke kom.
De er gennemblødning.
Det regnende ikke da jeg forlod kontoret.
Jeg har tage den nye prøve med af Deres bog til turen.
- Åh, De bliver forkølet. - Jeg ville se Den inden afrejsen.
De ved at intet kan stoppe mig.
Dette bliver den længste sommer, jeg nogensinde har...
- Det er kun sommeren. - Ja.
Og denne periode er ikke for os. Den er for Deres forældre.
Hvordan kan de vide, hvad vi føler? De har aldrig følt det.
- Vi kan afse dem disse tre måneder. - Det vil jeg tro.
Det er ikke på den måde jeg ville sige farvel til Dem.
Farvel, miss. Potter. Jeg ser frem til, at De kommer tilbage.
- Det gør jeg også, mr. Warne. - Hurtig. Her.
Farvel, miss. Potter.
Farvel, Mr. Warne.
Farvel, Norman.
Min kære, kære Norman, -
- denne absurde adskillelse er uden tvivl en art af galskab, -
- især, af min mor, men du er her, min kære, for mig.
Skønheden på dette sted bliver forstørret på en måde, med dig i mine tanker.
I mine ensomme stunder, forestiller jeg mig en samtale imellem os, -
- og i går overraskede jeg en and, med min kærlighedserklæring til dig.
Alle mine tanker er ved dig, min kære.
Jeg ved, at du finder Harold og Fruing umådelig kedelig, -
- men faktisk har jeg, hvad jeg næsten kan kalde -
- det vildt morsomt at arbejde med dem.
Du vil måske vågne op, en dag, og opdage at du er gift -
- med en forretningsmand.
Pris den dag, når jeg kan vågne op, og finde dig ved min side.
Jeg tog en af bådene ud på søen ved solnedgang for at se vadefuglene æde.
Deres snak lyder som kys.
Jeg lukkede mine øjne og forestillede mig, at det var dig.
Jeg synes, at jeg elsker mit hjerte mere nu, -
- fordi det er der jeg kan finde dig.
Amelia sender hendes kærlige hilser og ønsker for os alle -
- at vi kan være sammen igen, også jeg gange hundrede.
Sir... Hill Top Farm.
Må jeg spørge om det er et aktivt landbrug?
Endnu en af de store der går ned. Men den her vil knuse Deres hjerte.
Virkelig? Hvorfor?
Hør, miss, man er nød til at være poetisk, hvad jeg absolut ikke er.
Undskyld, men jeg vil sværge på, at jeg har set Dem før.
Gode Gud, Willie Heelis!
Miss. Beatrix! Miss. Potter!
- Er det Dem? - Hvor er det godt at se Dem!
Jamen, goddag!
Jeg kan se, at De har opgivet juraen.
Har De bestemt Dem for at leve et retskaffen liv?
Åh, ja, jura. Ikke ligefrem. Nej, nej.
En land advokat er nød til at være sagkyndig i mange færdigheder.
Og det passer mig fint, at være ude i marken nu og da.
Jeg kan vise Dem, Hill Top, hvis De har tid til det.
Ja. Ja. Tid er præcis hvad jeg har.
Godt.
- Ikke et dårlig syn, miss. Potter. - Det er sublim.
Jeg mødte en gammel ven i dag, som vidste mig en smuk farm som var til salg.
Den vil være et perfekt landsted, skønt jeg ved, vi vil bo hovedsagelig i byen.
Jeg er meget opsat på at dele mit favorit sted med dig.
Posten har været her, og igen ingen brev fra din mr. Warne.
Er tiden der til, at jeg kan begynde at blive en lille smule forhåbningsfuld?
Han nævnede, at han ville tage et par dages ferie.
Posten er uden tvivl længere om at nå frem til, hvor han end er.
Men der er noget der dukke frem fra den interessante søstre han har.
Millie? Hvor interessant!
Undskyld mig.
Norman er syg.
- Jeg hedder Beatrix Potter. - Vær venlig at komme ind, miss.
- Åh, miss. Potter. - Goddag.
- Vær venlig, at komme ind. - Mange tak.
- Jeg kom så hurtig, jeg kunne. - Ja. Det er meget venlig af Dem.
Meget, meget venlig, absolut.
Hvordan har han det?
Beatrix.
Millie?
Jeg kom for sent.
Han var så lykkelig.
Han sang sange.
Han fik mig til at danse med ham i dagligstuen.
Han var altid i godt humør, alle bemærkede at han forandrede sig.
Kun jeg vidste grunden der til.
Men hele sommeren, hostede han, og derefter blev det værre, -
- og i løbet af en nat, døde han.
Det kom så pludselig. Jeg kan ikke forstå at det er sket.
Jeg bliver ved med at se ham i haven.
Hvornår er begravelsen?
Det var i går.
Det var kun den nærmeste familie, og jeg...
Jeg kunne ikke få mig selv til at bede dem om, at udsætte den for dig.
Det var pænt af Dem, at komme og vise Deres respekt, miss. Potter.
Vores mor er meget bevæget, og er ked af, at hun ikke har det godt nok -
- til at komme ned og hilse på Dem.
Jeg vil overtage vores afdøde brors forretningssager, miss. Potter.
Fint.
Jeg vil forsikre Dem at F. Warne og Company, vil gøre alt -
- der er i dens magt for at garantere, at vores tragiske tab forvolde Dem -
- det mindst mulige besvær.
Vær rar at modtage taknemmelighed fra hele familien.
- De vil have, at jeg går. - Det gør mig ondt.
Miss. Beatrix! Hvad laver De i London?
- Er der sket noget? - En ven er død.
Det gør mig ondt, miss.
Var hun en nær ven?
Miss. Beatrix?
Jeg stiller Deres middagsmad uden for døren, miss.
Saunders er her, miss. Potter, til at køre Dem til stationen.
Jeg tager ikke tilbage til Lakes.
Er der noget jeg skal hente til Dem?
Nej, Hilda.
Meget vel, miss. Potter.
Beatrix, det er Millie.
Hør, jeg ved, at jeg kommer uanmeldt, men de sender alle mine beskeder tilbage.
Vil du ikke nok, luk mig ind.
Vi må se, at få dig ud herfra. Kom så. Kom så.
Lad os få dig vasket og klædet på og ud af dette værelse.
Gå hen og find noget du kan have på.
Jeg kan ikke.
Millie!
Jeg kan ikke!
Jeg har pint mig selv.
Jeg skulle aldrig have præsenteret dig for Norman.
Jeg kunne have sparet dig for denne forfærdelige sorg.
Jeg elskede ham.
Jeg elskede ham også.
Men han er væk nu.
Jeg må forlade dette hus.
Jeg vil forlade dette hus.
Tillykke, miss. Potter.
De er nu den stolte ejer af Hill Top Farm.
Mange tak, George.
Nå, jeg er sikker på, at De bliver lykkelig med Hill Top.
Jeg var der engang, da jeg var barn.
Virkelig? Jeg havde andre planer for det, men...
Jeg er sikker på, at jeg vil elske det i alle tilfælde.
Ja. Hvis De har brug for noget assistance eller hjælp...
Tusind tak, mr. Heelis.
Farvel.
Farvel, miss. Potter.
Hvad jeg ikke forstår Beatrix, er hvordan vil du betale for dette landsted?
Jeg er forfatter, mor. Folk køber mine værker.
Vores datter er berømt, Helen. Du er den eneste person der ikke ved det.
Hvad jeg ikke forstår, er hvorfor du finder det nødvendig at forlade dit hjem?
Det er ikke et valg, far.
Beatrix, hvis jeg kunne gøre noget om...
Der ikke noget at gøre om. Det har intet med dig og mor at gøre.
Jeg må gå min egen vej.
Ja det må du.
Alle sammen ud.
Der ser du?
Jeg sagde til dig, at vi ikke kunne vide hvor vores rejse vil føre hen.
Den har ført os hertil.
Dette er dit nye hjem.
Ingen tåre!
Miss.
Millie!
Hvor dejligt at se dig!
Åh, dette sted er perfekt.
Millie!
Hvad har du taget med?
Jeg troede det var bedst ikke at tage dette med, men så...
...det sprang op i mine hænder, da jeg var på vej ud af døren.
Det er jeg ked af.
Mange tak.
Det bliver nemmere.
- Det gør det også for mig. - Godt.
Jeg maler igen.
Min forstand går grassat med historier. Jeg har grise der går amok heroppe.
Nå, det er stedet, ikke?
Hvem vil være indespærre i London, når man kan være heroppe?
- Jeg er så glad, for at du kom. - Også jeg.
Jeg har være så heldig med at få besøg. Først, min bror Bertram, og så min mor.
Synes du det er held? Din mor er et monster!
Nej, det er fint. Min mor og jeg er kommet til en forståelse.
Vi er blevet enig om, ikke at forstå hinanden.
Se, hvis nogen af byens fidusmagere ønsker at tilbyde mig en ordentlig pris -
- for et værdiløst ejendom og derefter betale mig og mine drenge gode penge -
- for at rive hele det forbandet sted ned.
Lad han bygge hvad han vil.
Hvis vi giver disse byfolk lov til at opkøbe vores jord, -
- så vil det være slut med landbrug.
Og alt hvad I har tilbage er et landskab i ruinere og ingen samfund.
Miss. Potter!
Åh, mr. Heelis.
Jeg kan se, at De har funden mig.
Jeg legede ofte her, som barn. Jeg kender farmen ret godt.
Jeg svømmede i vandløbet, og legede skjul i skoven med fætter Charles.
- Jeg har taget skødet med på farmen. - Endelig. Tusind tak, mr. Heelis.
- Travlt. - Ja.
Ja, jeg bad mr. Canon blive og køre Hill Top som et aktivt landbrug.
Jeg lære en masse.
Jeg vil ønske at alle som opkøbte land heroppe ville være så...
...oplyst.
De købte en farm, De beholde arbejderne.
De arbejder med jorden og De bevare dette sted.
Ja. Det gør mig lykkelig.
Mr. Cannon siger de to farme som støde op til min er til salg.
Jeg hader at se by udviklerne få hold på dem.
Ved De noget om dem?
- Go'morgen, mr. Canon. - Miss. Potter.
Hvor de dog vokset!
- Køn flok, synes De ikke? - Ja.
Har du givet dem navne?
Vi plejer ikke, at give dem navne, miss. Potter.
Det gør det lidt svære, når det komme til slagtningen.
Goddag, miss. Potter!
Goddag til Dem, mr. Heelis. Hvad skylder jeg æren?
Jeg kommer med en besked. Mr. Hubbard er syg -
- og vil ikke være i stand til at vise Dem nabofarmen i dag.
- Åh, min gud. Vel ikke alvorlig? - En kronisk sygdom, er jeg bange for.
Dukke op flere gange om måneden. Især efter en nat på Rose And Crown.
Ja så.
Mr. Hubbard spekulerede på, om jeg kunne vise Dem ejendommen i stedet for.
Det vil være en fornøjelse at have en så kyndig guide.
Jeg skal lige hente mit sjal.
Jamen, det er jo prima jord. Der er masse af profit i at bygge huse på den.
Men mere værd som aktivt landbrug, uden tvivl?
De taler som en tro Lakes kvinde, miss. Potter.
Ja vist, mr. Heelis.
Forstår De, jeg har aldrig været på en auktion.
Det er ganske enkelt.
Byd ikke for tidlig og hold fast på din grænse.
Jeg kender min grænse, mr. Heelis.
Cravens Mill Farm...
40 pragtfulde hektar. £ 1100 nogen steder?
£ 1100 er budt. £ 1150? Kom så mine herrer.
Pragtfuld lille farm, er det. Masse af udstyknings muligheder.
£ 1150. £ 1200 nogen steder? £ 1200. £ 1300 nogen steder?
Fruen byder, £ 1300. Står på £ 1300.
£ 1400.
£ 1500.
£ 1600.
1700. 1800.
£ 1900.
På £ 1900. £ 2,000 bagved. £ 2,000.
Nogen højere end £ 2,000.
£ 2,300.
- Rige svin! - Mange tak, sir. £ 2300.
På £ 2300.
Nogen højere end £ 2300?
£ 2500.
Damen siger £ 2500.
Imod Dem, sir, £ 2500. £ 2800.
Miss. Potter, De har budt på mere end den farm er værd.
£3,000, står på £3,000, ved damen. Imod Dem, sir.
Bliver vi stående på £ 3,000?
Første gang...
Anden gang...
Solgt til damen, ved £3,000.
Sir, De burde kontrollere Deres klient.
Hun har lade sine følelser løbe af med hende.
Virkelig?
Hun har formøble enhver mulighed af profit fra den farm.
Den var prima udstykning jord.
Dette sted, dette samfund, er en inspiration.
Det burde bevares for fremtidig generationer, -
- og ikke ødelægges. Det fortjener at blive fredet.
Frue, Deres observationer er frygtelig mangelfuld...
Tak, sir. Jeg har ikke længere den vane at blive forelæst for, -
- og gudskelov, behøver jeg ikke Deres accept eller nogen andre.
Så, hvis De vil undskylde os? Mr. Heelis?
Jeg håber ikke, at De gør det her til en vane, miss. Potter.
Kender De, mr. Heelis, Det tror jeg, at jeg gør.
Har De tid i morgen, til at vise mig de andre farme?
- Det vil jeg bestemt. - Glimrende!
Kom ind.
Men, dog!
- Ih du store! - Jeg skal straks være der.
Hva' så unge mand, hvordan har du det i dit nye hjem?
Jeg ved godt det ikke er London, -
- men Hill Top vil måske passe en ung kanin bedre.
Han ser ud til at have taget stedet til sig.
Som jeg, mr. Heelis.
- Nu, af sted - Åh, ja.
Ja, selvfølgelig, miss. Potter.
Hvordan vil De have det med at kalde mig William -
- i sted for dette infernalsk mr. Heelis? Det lyder som en bedemand.
Selvfølgelig, William.
Og jeg tror også at Beatrix vil være passende.
Historier ender ikke altid med hvad deres forfatter havde i sinde...
...men det er en fryd at følger dem, hvor de end fører os hen.
Beatrix Potters historier blev de mest solgte børnebøger nogensinde.
Beatrix donerede 4.000 hektar af landsbrugsjord -
- til det britiske folk igennem en jord fredningsfond.
Otte år efter at have flyttet til Lake District -
- giftede Beatrix sig med William Heelis. Hendes mor gav ikke sin billigelse.
Danske tekster: Maat StayCool Resynck: Xenzai[NEF]
Resynck: *** Xenzai[NEF] ***